Carducci, Giosuè: Az ökör (Il bove in Hungarian)
|
Il bove (Italian)T'amo, o pio bove; e mite un sentimento Di vigore e di pace al cor m'infondi, O che solenne come un monumento Tu guardi i campi liberi e fecondi,
O che al giogo inchinandoti contento L'agil opra de l'uom grave secondi: Ei t'esorta e ti punge, e tu co 'l lento Giro de' pazienti occhi rispondi.
Da la larga narice umida e nera Fuma il tuo spirto, e come un inno lieto Il mugghio nel sereno aer si perde;
E del grave occhio glauco entro l'austera Dolcezza si rispecchia ampio e quieto Il divino del pian silenzio verde.
Opera Omnia, Rime nuove, Libro primo, IX
|
Az ökör (Hungarian)Szeretlek, ó szelid ökör! Belőled erő és béke száll, nyugodt, komor. Ha nézed a szabad, kövér mezőket, Úgy állsz, akár egy zordon ércszobor.
Nyugodtan a nehéz igára hajlasz, a barna szántót fürgén követed, ha ösztökél, némán forog nyugalmas, panasztalan, elégedett szemed.
Fekete orrodból gőzölve lebben lehelleted, s vígan ujjong az égnek bőgésed, ez a csendes himnusz-ének.
És zöld, nyugodt, tág és komoly szemedben békén sugárzik, édesen merengve az isteni mezők zöld, tiszta csendje.
|