Montale, Eugenio: A magány (La solitudine in Hungarian)
La solitudine (Italian)Se mi allontano due giorni i piccioni che beccano sul davanzale entrano in agitazione secondo i loro obblighi corporativi. Al mio ritorno l'ordine si rifà con supplemento di briciole e disappunto del merlo che fa la spola tra il venerato dirimpettaio e me. A così poco è ridotta la mia famiglia. E c'è chi ne ha una o due, che spreco, ahimè!
|
A magány (Hungarian)Ha elmegyek két napra, az ablakpárkányon csipegető galambok társasági kötelezettségeiknek megfelelően, izgatottá válnak. Visszatértem után, egy adag ráadásmorzsa hozzáadásával, a rigó nemtetszésére, aki ide - oda száll köztem és a tisztelt szemközt lakó szomszéd között, helyre áll a rend. Lám, mily végre jutott a családom. És van, akinek egy vagy kettő is van, sajnálatos pazarlás.
|